КОНТРАСТНІСТЬ ЗАПЕРЕЧЕННЯ В УКРАЇНСЬКИХ ПОЕТИЧНИХ ТЕКСТАХ - ЮЛДАШЕВА, Людмила (Folia Philologica, 2025)
У статті розглядається заперечення як одна із ключових мовних категорій, що становить основу логіко-граматичної організації висловлення та виконує вагому роль у концептуалізації світу. Бінарна опозиція ствердження – заперечення є основою людського мислення та універсальним способом пізнання дійсності. У художній літературі заперечення функціює не лише як інструмент логічного протиставлення, а і як важливий засіб художнього моделювання образів, посилення емоційної напруги та впорядкування структури твору. Використання заперечення уможливлює розкриття внутрішніх переживань ліричного героя та акцентування смислових домінант тексту. Дослідження мовного заперечення охоплює настільки широкий спектр проблем, що попри значні наукові напрацювання в цій царині окремі аспекти залишаються не досить з’ясованими та потребують подальшого осмислення. Метою дослідження є окреслення ролі заперечення як засобу побудови контрасту й підсилення експресивної виразності в сучасних українських поетичних текстах. Використано комплексний методологічний підхід, який поєднує лінгвістичний опис, структурно-семантичний і трансформаційний аналізи. У мові заперечення разом зі своїм протичленом – ствердженням – формує універсальну бінарну опозицію. Заперечення, як маркований компонент, представлене у складніших лексичних і граматичних конструкціях і потребує складнішої семантичної інтерпретації. Заперечні мовні конструкції є вторинними порівняно зі стверджувальними щодо інформативності, але відіграють важливу роль у пізнавальному процесі, інколи навіть вирішальну. Визначено функційні відмінності між нейтральним і контрастним запереченням, розкрито механізми їхнього впливу на сприйняття тексту читачем. Новизна роботи полягає в усебічному аналізі контрастного заперечення як інструменту побудови складних семантичних структур і створення естетичного ефекту. Висновки дослідження поглиблюють розуміння мовної категорії заперечення, її когнітивної та прагматичної природи, а також відкривають перспективи для подальших студій у царині стилістики, когнітивної поетики та лінгвістики тексту.